De hadde skreket til hverandre i to timer, som vanlig.
Så hørte de hagla bli avfyrt, begge løp.
- Et pasjonsdrap. - Ja.
Se all den pasjonen på veggen der.
Dette er færi arbe'. Bortsett fra papirarbeidet.
- Så ungen det? - Hva?
- Ungen? - Hva slags spørsmål er det?
Vi blir glade når du slutter, Somerset. Alle disse spørsmålene.
"Så ungen det?" Hvem faen bryr seg?
Han er død. Kona drepte ham. Alt annet har ikke vi noe med.
Etterforsker Somerset?
Jeg er etterforsker Mills.
Kom for tjue minutter siden, og så dumpa dem meg her.
Hør... Mills? Vi finner en bar og snakker.
Kunne tenkt meg til stasjonen. Så jeg får komme meg på plass.
- En ting, da vi snakket sammen. - Ja?
- Hvorfor her? - Jeg skjønner ikke?
Alt dette bryderiet for å bli overført.
Det var det jeg lurte på.
Samme grunn som deg, den du hadde før du ville slutte.
- Du har nettopp møtt meg. - Jeg skjønner ikke spørsmålet.
Det er enkelt. Du kjempet faktisk for å komme hit.
- Aldri sett noe lignende. - Tenkte jeg kunne utrette noe.
Kult om vi ikke starta med å sparke hverandre i balla.
- Du bestemmer. - Ja.
Jeg vil at du følger med, og hører etter. Greit?
Jeg var ikke dørvakt. Jeg har fem år i drapsavsnittet.
- Ikke her. - Det skjønner jeg.
I de neste syv dagene, så gjør meg den tjenesten å huske det.
7YV
Mandag
En gang til?
Jeg trodde vi flyttet hit for å slippe krisejobbing?
Serpico må stille, han.
Kanskje du vil ha vekk litt søvn fra øyet, Serpico.
- Fikk du det? - Fikk det.
Kaffe?
Intet er rørt. Alt er sånn jeg fant det.
- Hva er dødsøyeblikket? - Som sagt, jeg har ikke rørt noe.
Men han har hatt trynet i spaghettien i 45 minutter.
Ingen har brydd seg med å sjekke etter livstegn?
Stammer jeg? Karen puster ikke annet enn spaghettisaus.
- Er det sånn man jobber her? - Unnskyld meg.
Sitter i egen piss og drit. Er'n ikke dau vill'n reist seg.
- Ålreit. - Takk, konstabel.
Takk skal du ha.
Jeg undres.
Hva var poenget med krangelen du holdt på å starte nå?
Hvor mange ganger har geniet funnet lik som ikke var døde.
Glem det.
Noen får ringe Guinness. Jeg tror vi har en rekord her.
Heller interiørmagasinet.
Spaghettisaus
- Hvem sa at dette var mord? - Ingen.
Hjertet må være på størrelse med en nedlagt skinke.
Er ikke dette et slag... Jeg veit ikke.
Hva sier du til det.
Vi hadde en sak en gang...
Fyr dau på bakken, kniv i ryggen. Drap, ikke sant?
Faen!
Stor livsforsikring involvert.
Så fyren tok knivspissen og stakk den i ryggen på seg.
Han må ha vært skrudd, for det var mange stikk.
Vennligst vær stille.
- Vent litt. - Hva?
- Det er en bøtte her. - Hva er det i den?
Å gud! Jævla spy.
- Noe blod i det? - Jeg så ikke noe. Se selv.
Tror du det er gift?
- Nydelig. Veldig koselig. - Tror du det er gift?
Rettsteknisk venter utenfor.
- Det er kanskje ikke plass her. - Plass er det. Problemet er lys.
Etterforsker Mills, gå og hjelp konstabelene med å roe naboene.
- Hva? - Og send inn rettsteknisk.
- Han er død. - Takk skal du ha, doktor.
Sett rullebladet mitt, alt jeg har gjort?
Niks.
Jeg har gjort dør-til-dør, patruljert. All den dritten, lenge.
På skiltet mitt står det "Etter- forsker". Samme som på ditt.
Jeg tok en avgjørelse.
Jeg måtte ta i betraktning åstedets integritet. -
- Ikke hvorvidt du fikk nok tid i felten.
Hei, dø...
Bare ikke ronk med meg. Det er alt jeg ber om.
Han har vært død lenge, og det er ikke gift.
Å dæven. La seg forfalle slik?
Det måtte fire portører til for å få ham opp på bordet.
- Åssen kom tjukken ut av døra? - Selvsagt holdt han seg inne.
Se størrelsen på magesekken. Det rare er at den strekker seg.
Se på størrelsen på åpningen fra spiserøret, der maten...
Jeg ser det, men det sier meg ingen ting.
Han har merker etter utvidelser på tolvfingertarmen.
- De indre veggene er sprukket. - Han spiste til han sprakk?
Ikke egentlig, ikke helt. Han fikk indre blødninger.
Blodutredelser i både den rette bukmuskelen -
- Og de tverrgående bukmusklene.
- Han døde av å spise? - Ja og nei.
- Hva med blåmerkene her? - De er jeg ikke sikker på ennå.
- En pistol presset mot hodet? - Hvis den ble presset hardt nok.
Fytti grisen, ja. Merkene i pannen passer til en munning.
Mine damer og herrer, vi har nå et drap.
Morderen satte en bøtte under og serverte videre, tok seg tid.
Det kan ha tatt over tolv timer.
Spiserøret var hovent, muligens etter anstrengelsen.
Og han svimte av.
Da sparket morderen ham, og da sprakk han.
Sadistisk kødd.
Vil du drepe noen, kjører du forbi og skyter ham.
Du tar deg ikke tid til å gjøre dette.
Hvis det ikke er meningen.
En fyr liker ikke tjukken og torturerer ham, enkelt.
I handleposene fant vi to kvitteringer. Morderen stoppet. -
- Dro tilbake til butikken. - Og?
Det er hans greie. Jeg har vært ute i regnet i hele dag.
- Dette er begynnelsen. - Vi har én død fyr, ikke tre.
Intet motiv.
Ikke få den digre hjernen din til å koke på dette nå.
- Jeg vil settes på noe annet. - Nådda.
Hva er det du snakker om?
Jeg vil ikke ha dette som siste oppdrag. Det vil ta en evighet.
Du slutter om seks dager. Du har gått fra uløste saker før.
De sakene var så nær løsning som de kunne bli.
- Får jeg si det som det er? - Vi er venner her.
Dette er hans første oppdrag.
Jeg visste det. Dette er ikke mitt første oppdrag, din pikk.
- Det er for tidlig. - Du kan si driten direkte til meg.
Det er for tidlig for deg.
Avdelingssjef, kan vi snakke sammen på tomannshånd?
- Dette er en personlig sak... - Bare klapp i, Mills.
Jeg har ingen andre til å sette på dette, og det vet du.
- Du kan ikke bare bytte. - Gi den til meg.
Han vil av, faen heller. Ha det.
- Gi saken til meg. - Jeg setter deg på noe annet.
Stikk nå, Mills.
Sorry, du sitter i klisteret med å klare opp tjukken.
Tirsdag
Drap har fått en fin adresse. Advokat funnet drept!
Ro dere.
Ålreit, ro dere nå.
Jeg svarer på spørsmål i ti minutter, punktum.
Spørsmålene stilles på rolig, fornuftig vis, eller jeg går.
Etterforsker? Kan jeg få et øyeblikk?
Jeg snakker ikke om detaljene ved denne saken, så ikke spør.
- Har dere noe til meg? - Ingenting ennå, sjef.
Gå og ta dere en kaffe, hva?
Vidrartilsentrum. Advokat EliGoulderfunnetdrept
Statsadvokat Martin Talbot holder pressekonferanse.
Det er tåpelig og fornærmende Det er ingen konflikt.
Insinuasjonene er grunnløse
Jeg har snakket med politiet, og de forsikret meg om-
- At de har sine beste folk på saken.
Dette vil bli et paradeeksempel på raskt rettsarbeid.
Grådighet
Unnskyld meg, George.
Kom inn.
- Har du hørt nyhetene? - Niks, det har jeg ikke.
Eli Gould ble funnet drept i dag tidlig.
Noen brøt seg inn på kontoret og bløgget ham til døde.
Skrev "grådighet" på gulvet.
- Grådighet? - Ja, med blod.
- Mills leder etterforskningen. - Unnskyld meg.
Ikke gjør det, er du snill.
Bra for ham.
Hva skal du ta deg til der ute, Somerset?
Jeg skal jobbe, kanskje på en bondegård. Fikse på huset.
Kjenner du ikke følelsen?
Du kommer ikke til å være en spaner lenger.
Det er hele ideen.
Jeg tror ikke du slutter. Du kan ikke forlate alt dette.
En fyr går tur med hunden. Blir overfalt.
Klokka og lommeboka stjeles.
Og mens han ligger hjelpeløs på fortauet. -
- Stikkes øynene ut på ham.
Dette skjedde i går kveld, ca. Fire kvartaler unna.
Jeg leste om det.
- Jeg skjønner det ikke lenger. - Sånn har det alltid vært.
- Kanskje du har rett. - Du er skapt til denne jobben.
Kanskje jeg tar feil.
Obdusenten sendte ned dette. Fant dem i magen på tjukken. -
- Blandet med maten. Ser ut som små biter av plastikk.
Sett dem på pulten.
De ble foret ham.
Gud bedre.
Forslukenhet
Funnet bak kjøleskapet i fedme-drapssaken.
"Lang er den vei, og hard, som fra helvete fører mot lys."
Det er fra Milton. "Det tapte Paradis."
- Ålreit, jeg er forvirret. - Betyr at dette er begynnelsen.
Sto bak samme kjøleskap,
Det er syv dødssynder. Forslukenhet.
Grådighet.
Dovenskap, vrede, stolthet, begjær og misunnelse.
- Syv. - Vent litt nå.
Det er ikke min pult engang.
Du kan forvente fem til.
- Vent litt nå. - Jeg kan ikke starte på dette.
- Somerset. - Han ville ha dem.
- Pokker! - Jeg er i full gang, allerede.
Hvorhen?
Langt vekk herfra.
- Bare noe jeg må slå opp. - Okei. Sitt hvor du vil.
Åssen går det med dere?
Hællå, Smiley.
- George, kortene blir kalde. - Plikten kaller.
Mine herrer, jeg fatter dere ikke.
Alle disse bøkene, en verden av viten, og hva gjør dere?
Dere spiller poker hele natta.
- Hei, vi har kultur, vi. - Ja, vi driter kultur.
Er dette kultur nok for deg?
Dante, den guddommelige komedie
Offer tvunget til å skamfere seg selv
Du bør kanskje sjekke disse bøkene angående dødssynder.
Dantes Skjærsild. Canterbury Tales.
...rødt av hans blod.
Alle barn slått i hjel!
Vet du, Smiley, du kommer til å savne oss.
Mulig det.
Oversikt over Dantes inferno.
Det jordiske paradis.
Onsdag
Faens Dante. Jævla diktskrivende soperdritt!
Kødd!
Bra jobba, konstabel.
Takk Gud.
Åi, beklager. Jeg skal flytte meg.
- Vil du ha stolen din? - Bare ta den.
- Telefonen. - Den følger med kontoret.
Kjære, alt i orden? Er det noe galt?
Fjolset, jeg sa at du ikke skulle ringe meg på jobben.
Ja. Hvorfor?
Hvorfor?
Okei.
- Det er min kone. - Unnskyld?
Hun vil gjerne snakke med deg.
Dette er etterforsker Somerset.
Hyggelig å snakke med deg også.
Takk for tilbudet, men...
I så fall er det meg en glede. Ja, tusen takk.
Ha det.
Kjære, hva...
Vel? Hva?
Jeg er invitert på sen kveldsmat hos dere. Jeg sa ja.
- Hos oss... En gang til? - I kveld.
Hei, karer.
- Hei, tufsen. - Hei, idioten.
- Dette er Tracy. - Hallo.
Hyggelig å treffe deg. Jeg har hørt masse om deg.
- Bortsett fra fornavnet. - William
Det er et fint navn, William William, møt David
- David, dette er William. - Ålreit, bare et øyeblikk.
- Åssen har ungene det? - De er på rommet, kom inn.
Snille bisker.
Åssen har de fine biskene det? Står til, smukka?
- Lukter godt. - Hva?
Å, ja. Jeg mener, takk.
Finn deg en stol, hvis du vil. Vil du ha en drink?
Nei takk, jeg venter litt.
Legg den hvor som helst. Beklager rotet. Vi pakker ut ennå.
Dere var skolekjærester?
Ganske teit, ikke sant?
Vet du hva?
På første stevnemøtet skjønte jeg at det var ham jeg ville ha.
Virkelig?
Han var den morsomste fyren jeg noensinne hadde møtt.
Nesten sjeldent i våre dager.
Jeg mener, å være så engasjert i hverandre.
Å, bare slapp av. Jeg tar den av ved bordet.
Hvor ofte jeg enn ser revolvere, venner jeg meg ikke til dem.
Samme her.
- Hvorfor er du ikke gift? - Tracy. Faen heller.
Det var nært på, en gang. Det skjedde bare ikke.
Det forbauser meg. Det gjør det virkelig.
Vel...
Alle som er litt sammen med meg synes jeg er ubehagelig.
- Bare spør mannen din. - Så sant. Så absolutt sant.
- Hvor lenge har du bodd her? - For lenge.
Åssen liker dere det?
Det tar tid å finne seg til rette. Det blir nok bra.
Du blir bedøvd etter en stund.
Alle byer har ting som...
- Undergrunnen. - Det varer bare litt til.
Denne megleren. Jævla møkka... Unnskyld, kjære.
Han viste oss stedet et par ganger.
Han var effektiv. Tracy likte ham veldig godt.
Så lurte vi på hvorfor vi bare var fem minutter i slengen.
- Det fant vi ut første kvelden. - Hjemmets lune, vibrerende rede?
Beklager.
Jadda, bare le av det.
Skjønner ikke hvorfor dere ler.
Greit, det holder.
Han kom seg inn i bygningen før kontoret stengte.
Gould jobbet kanskje overtid?
Sikkert. Han var største forsvars- advokaten i byen. Beryktet.
Liket ble funnet tirsdag. Kontoret var stengt mandag.
Han kan ha kommet på fredag, gjemt seg til vaskefolka gikk. -
- Så hatt fri bane med Gould lørdag, søndag og mandag.
Se.
Han var bundet, høyrearmen fri. Han ble gitt en slakterkniv.
- Se vekten. - Et pund kjøtt fra egen kropp.
"Ett pund kjøtt fra egen kropp. Intet mer, intet mindre."
"Ikke brusk, ikke ben, kun kjøtt." Kjøpmannen i Venedig.
"Med dette gjort, så fritt han kunne gå."
Den stolen var gjennomtrukket av svette.
Morderen ville at Gould skulle ta seg god tid. -
- Og bestemme hvilket kutt han skulle ta først.
Tenk deg det. Du har en pistol mot hodet.
Hvilken del av kroppen kan du klare deg uten?
Sideflesket. Skjære sidene av sin egen mage.
La oss ta en ny titt på disse. Liket er der, men overse det.
Rediger vekk det første sjokket du fikk.
Trikket er å finne en ting, én detalj, og så fokusere på den.
Til den er fullstendig vurdert som spor betraktet.
- Jeg henter en øl til. ØI? - Vin, takk.
- Han preker. - Straffer.
Syndene ble brukt i middelalderske prekener.
Syv dyder, syv dødssynder, brukt som læringsverktøy.
Som i "Prestens historie" og Dante.
- Du har lest dem? - Ja.
Deler av dem. Husker du i "Skjærsilden". -
- Der Dante og kompisen hans sjekker ut alle synderne?
- De syv avsatser i Lutrelse. - Ja, nettopp.
Men der kommer stolthet først, ikke forslukenhet.
La oss anse disse bøkene som morderens inspirasjonskilde.
Preknene handlet om å gjøre bot for sine synder.
Disse drapene er en slags tvungen, falsk anger.
Som når du angrer dine synder, men ikke fordi du elsker Gud.
Men har en pistol i fjeset.
- Ingen fingeravtrykk. - Niks.
- Forbindelser mellom ofrene. - Niks.
- Og ingen vitner av noe slag. - Noe som jeg ikke skjønner.
For kødden måtte jo komme seg ut igjen.
I store byer er det en vitenskap å passe sine egne saker.
For å unngå voldtekt, lærer de først: aldri rop hjelp.
Ingen reagerer på hjelp. Skrik "brann!", så kommer de.
Det er sjukt.
Han må ha lagt igjen en brikke til, for puslespillet.
Takk for praten, men jeg må sove. Gå en tur med hundene.
Ville bare tilfredsstille nysgjerrig- heten min. Jeg slutter til helgen.
Faen, vent litt.
Goulds kone var ute av byen da det skjedde.
- Dette betyr at hun så noe? - Hva om det er en trussel?
Hun er trygt plassert, noe hun ikke var alt for glad for.
Hva om det ikke er hva hun så. -
- Men hva hun kan se, men ikke har fått sjansen til?
- Ja, ålreit. Hva? - Jeg vet ikke.
Men det er den ene tingen.
Jeg skriver oss inn.
Vi må treffe fru Gould.
Fru Gould?
- Fru Gould, jeg beklager. - Jeg skjønner ikke.
Du må nok ta en titt på hvert av disse bildene, meget nøye.
Om du kan se noe merkelig, noe på feil sted, hva som helst.
Jeg ser ingen ting. Vær så snill, jeg orker ikke!
Okei.
Det må skje nå. Noe vi kan ha oversett.
Vent.
- Hva? - Her.
Det maleriet, det er opp ned.
Dere har ikke flyttet på det?
Nei. De bildene ble tatt før rettsteknisk undersøkelse.
Ingen ting.
Noe må det være.
- Han flyttet opphenget. - Jepp.
Hva faen er det for no'?
En springkniv.
Pokker!
Noe må det være.
Han malte ikke det forpulte bildet.
Nei. Det er oss han puler, det er hva han gjør.
- Se her, dette er oss. - Vent litt nå.
- Somerset går på veggen. - Vent litt nå.
- Du fleiper. - Ring fingeravtrykk-laben.
Helt ærlig... Har du sett no' lignende?
Nei.
Mønsteret viser
Jeg veit ikke jeg. Jeg mener han er sprø nok.
Det passer ikke inn. Han vil ikke stoppe.
Særinger der ute gjør onde ting som de egentlig ikke vil.
"Stemmene fikk meg til å gjøre det."
"Jodie Foster fikk meg til å gjøre det."
Det kan ta tre dager å finne et par.
Kanskje dere vil krysse fingrene et annet sted.
Du mente det du sa til fru Gould om å ta denne fyren, ikke sant?
Skulle ønske jeg fremdeles tenkte som deg.
Hva i helvete er det du mener at vi gjør?
Plukker opp restene.
Vi samler inn alle bevis, tar alle bilder og prøver. -
- Skriver ned alt, noterer tidspunktet.
- Er det alt? - Det er alt.
Legger alt i fine bunker og arkiverer det.
I et lønnlig håp om at det kommer til bruk i en rettssal.
Finner diamanter på en øde øy. -
- Sparer på dem i tilfelle vi blir reddet.
Pisspreik.
De mest lovende spor leder som regel bare til andre.
Så mange lik blir trillet vekk uten hevn.
Ikke prøv å fortelle meg at du ikke fikk tenning i kveld.
Jeg så deg. Vi er på vei.
Torsdag
Våkne, solstråler. Vi har en vinner.
Han bruker navnet Victor, men heter egentlig Theodore Allen.
Avtrykkene hans var på åstedet. Han er alvorlig sinnslidende.
Han hadde en meget streng kalvinistisk oppdragelse.
Et sted på veien bomma de.
Victor rotet med dop, væpnede ran og overfall.
Sonet for voldtektsforsøk mot en mindreårig.
Advokaten fikk ham løslatt fort.
Advokaten var Eliot Gold, "grådighet"-offeret.
Vi setter en stopper for dette i dag, mine damer og herpes.
Victor har vært ute av syne en stund, men vi har en adresse.
- Du kjøper ikke dette? - Lyder ikke som vår mann.
- Ikke spør meg. - Vår morder mener mer enn det.
- Har du noensinne blitt skutt? - Aldri i mine 34 år. Bank i bordet.
Bare trukket revolveren tre ganger og ment å bruke den.
Aldri trukket av, ikke én gang. Og du?
Ja, men jeg har aldri stoppet en kule.
Men jeg trakk revolveren, en gang. Har skutt én gang.
Første gangen på slikt. Vi var en bakhåndsgruppe.
Je var ganske skjelven da vi gikk inn. Jeg var helt fersk.
Sparket inn døra til en junkie, og kødden fyrte.
En spaner ble truffet i armen.
Gud bedre, hva het han da?
Han snurret som en snurrebass. Nei, mer som i sakte film.
Jeg husker å sitte i sykebilen...
Og... Vel, han døde der og da.
Hva var det han het igjen?
Spesial går foran 'forskerne.
De elsker sånt no'.
Politi!
Rent!
God morgen, kjære.
Opp og stå, din grisepikk! Nå!
Opp, din drittsekk!
Å, dra meg så langsomt! 'Forskerne!
Victor?
- Hva faen? - Det er bare Victor.
- Ring etter en sykebil. - Likbil, ville nå jeg si.
- Ring etter rettsteknisk. - Få ut folka dine.
- Ingen rører noe som helst. - Det ligner en jævla voksdukke.
Dovenskap.
- Å dæven. - Pokkers.
Disse bildene er datert for tre dager siden.
Dette må være det første. Se.
Datert akkurat et år siden.
Jeg har hårprøve, avføringsprøve. Piss, fingernegler.
- Han ler av oss. - Du fikk det du fortjente.
Han lever! Kuksleikern lever!
Våpnene unna! Få fart på den sykebilen!
- Han spiller spill. - Ikke kødd a.
Vi må glemme følelsene våre.
- Konsentrere oss om detaljene. - Jeg, et følelsesmenneske?
- Hører du hva jeg sier? - Ja, jeg hører deg.
Hva driver du på med? Sperret åsted, stikk.
Jeg har rett til å være her. Jeg er fotograf for UPI.
- Har faen lov til å være her. - Stikk!
- Jeg har bildet ditt, mann. - Ja da, ja da.
Etterforsker Mills. M-i-l-l-s. Drit å dra.
- Du kan stave! - Faen ta deg!
Åssen kommer de så kjapt?
Betaler snut for opplysninger. Og de betaler bra.
Hei, unnskyld.
- De irriterer meg så grønnjævlig. - Det er greit.
Det er imponerende å se et følelsesmenneske i arbeid.
Et år urørlig i følge svekkelsen i muskler og rygg.
Blodprøver viser et lunsjbord av medisiner i systemet hans.
Også antibiotika, vel for å hindre sårene i å bli betente.
Har han prøvd å snakke eller kommunisere på noe vis?
Selv om hjernen hans ikke var mos, noe som den er. -
- Så tygde han vekk tungen for lenge siden.
Er det overhodet ingen sjanse for at han overlever?
Han ville dø av sjokk stakk du en lommelykt i øynene på ham.
Mer smerte og lidelse enn noen jeg har sett, med noen unntak.
Og fremdeles har han helvete i vente. God natt.
Hallo, William. Deter Tracy.
Tracy? Eraltiorden?
Joda, alt er iorden.
- Hvorer David? - Han er i dusjen.
Jeg beklager åringedeg.
Å, det er helt greit. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg trenger noen å snakke med.
Tror du at du kunne møte meg et sted i morgen tidlig?
Jeg skjønner ikke.
Jeg føler meg teit.
Men du er du eneste jeg kjenner her...
Hvis du kan, så bare gi meg en ring, okay?
- Godnatt. - God natt.
Fredag
Jeg mener... Du kjenner denne byen godt.
Du har vært her så lenge.
Den kan være et tøft sted.
Vet ikke hvorfor jeg ba deg komme.
Snakk med ham om det. Fortell ham åssen du føler det.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke være en byrde. Spesielt nå.
Jeg blir nok vant til ting, ikke sant?
Jeg ville snakke med noen som har bodd her lenge.
Oppe i nord er det helt andre omgivelser.
Fortalte David deg at jeg underviste i femte klasse?
Ja, han nevnte det.
Jeg har sett på skoler.
Men tilstandene her er forferdelige.
Hva med privatskoler?
Jeg vet ikke.
Si hva som egentlig plager deg.
David og jeg skal ha barn.
Å, Tracy.
Jeg tror ikke jeg er den du skal snakke med om det.
Jeg hater denne byen.
Jeg hadde et forhold en gang. Det var nesten et ekteskap.
Vi ble gravide.
Dette var for lenge siden.
Jeg husker jeg sto opp en morgen og gikk på jobb.
Den første dagen etter at jeg visste om graviditeten.
Jeg kjente denne redselen for første gang, noensinne.
Jeg tenkte: Hvordan kan jeg bringe barn inn i en slik verden?
Hvordan kan en person vokse opp med alt dette rundt seg?
Jeg sa til henne at jeg ikke ville ha det.
I løpet av de neste ukene overbeviste jeg henne.
Jeg vil ha barn.
Jeg kan si deg det, at... Jeg vet... Jeg mener...
Jeg er overbevist om at jeg tok rett avgjørelse.
Men hver dag ønsker jeg at jeg tok et annet valg.
Hvis du ikke beholder barnet, jeg mener, er det valget ditt. -
- Så fortell ham aldri at du er gravid.
Men bestemmer du å ha barnet. -
- Så skjem bort den ungen så mye du bare kan.
Det er omtrent det råd jeg kan gi deg, Tracy.
Jeg må dra.
Takk skal du ha.
Forslukenhet. Grådighet. Dovenskap.
Misunnelse. Vrede. Stolthet. Begjær.
Victors husvert sier det lå kontanter i postkassen -
- Den første i hver måned.
Sitat:
"Jeg hørte aldri en klage fra leieboeren i leilighet 306."
"Og ingen klaget på ham. Beste leieboer jeg har hatt."
En husverts drøm. En paralysert leieboer uten tunge.
- Som betaler punktlig. - Jeg er kvalm av å vente.
- Det er jobben. - Hvorfor er vi ikke der ute?
Må vi sitte her og råtne og vente på at gærningen slår til igjen?
"Gærningen" er undervurderende. Ikke gjør den feilen.
Han er sprø.
Akkurat nå danser han sikkert rundt i bestemoras underbukser.
Jøssda, mens han smører seg med peanøttsmør.
Jeg tror ikke det.
- Hellet hans vil ta slutt. - Han er ikke avhengig av hell.
Vi kom akkurat et år etter at han bandt Victor til sengen.
- Han ville det slik. - Det vet vi ikke sikkert.
Å jo. Den beskjeden han la igjen... De første ordene fra ham.
"Lang er den vei, og hard, som fra helvete fører mot lys."
- Faen ta ham. Hva så? - Han har rett, så langt.
Tenk viljestyrken som trengs for å holde noen bundet et år.
Til å skjære av hånden hans og plante fingeravtrykk med den.
Til å plassere katetere i genitaliene hans.
Denne karen er metodisk, presis, og verst av alt, tålmodig.
Han er et kokkohue.
Om kødden har lånekort på biblioteket, så er han ikke Yoda.
- Har du penger? - Jeg har femti dollar.
Jeg foreslår en tur i felten.
Vi lager en liste. Øverst setter vi "Skjærsilden". -